"Synd er roten til menneskets behov for frelse"
Ring ambulansen!
Hva faen glor dere på? Hent hjelp!
Jeg skal ordne hjelp. Vær så snill, Tony...
ITALIA
I Faderens, Sønnens og den Hellige Ånds navn. Amen.
Frøken! Unnskyld meg!
Frøken!
God morgen, mamma.
- Beklager at jeg er sen. - Det gjør ingenting.
- Så fin du er! - Liker du den? Takk.
- Bestilte du melk i går? - Ja, innen jeg gikk ut.
Åpner du? Folk står og venter allerede.
God morgen! Velkommen inn.
Unnskyld meg.
Hallo?
Jeg trenger å låne telefonen. Jeg må ringe.
- Vær så snill, jeg må ringe. - Barnebarnet mitt har bursdag.
De elsker familiefester.
- Hun kunne ikke vært lykkeligere. - Hvem da?
De tror at gresset er grønnere på andre siden.
Hun vil reise og møte nye mennesker.
Jeg har sagt til henne at vi har noen av de vakreste byene i verden.
Firenze, Milano.
Roma, Venezia.
Hør her, jeg...
Francesco. Hyggelig å møte deg.
Velkommen til landet mitt.
Tony.
Hør på meg. Jeg må dra herfra.
- Må du dra? - Ja, det må jeg.
Er det bedre der du kom fra?
Se deg omkring.
Se hvor du er.
Jeg vet ikke hvor jeg er.
Løft på beina.
Den jævla moren din etterlot deg med meg. Kom nå!
Du vet hva jeg har sagt. Sett deg her.
Sitt stille, ikke rør deg. Ikke snakk med noen, ikke se på noen.
Forstår du?
Kom deg vekk fra meg!
Hold kjeft!
Vær så snill, hjelp meg!
Hjelp meg! Vær så snill, hjelp meg!
Kom hit!
Ikke rør deg, sa jeg.
Jeg sa til deg at du skulle sitte helt stille.
Ikke rør deg!
Tony.
Kom inn og sett deg.
Sett deg.
Kom igjen, sett deg.
- Vil du ha kaffe? - Jeg vil bare vekk herfra.
Vekk herfra?
- Kjenner du ikke dette stedet, Tony? - Nei.
Jeg vet at det er Italia.
- Alle unngår meg. - De kjenner deg ikke, Tony.
Takk.
Er det greit om jeg...?
Dette stedet betyr ingenting for deg?
Palumbaro.
Aldri hørt om det.
Kanskje i fortiden din.
Det nærmeste jeg kom Italia var en restaurant i byen.
Gutta og jeg pleide å spise der.
Moren min tok oss med dit da vi var barn.
- Nevnte hun aldri dette stedet? - Nei.
Hvorfor skulle hun det?
Hun døde da jeg var liten.
- Jeg beklager. - Det er lenge siden nå.
Er det barnebarnet ditt?
Ja.
Jeg så henne be nede i veien.
Kona mi.
Margherita savner henne sånn.
Det gjør jeg også.
Hun ble syk.
Det var vanskelig å se henne sånn.
Det er to år siden nå.
Beklager...
- Du er fra London, hva? - Synes det på meg?
Alle snakker bare om London.
Mamma mia...
Du kommer til å forstå snart nok.
Kom nå.
Jeg må stenge.
Hva er det for noe?
Ikke begynn nå igjen, for helvete!
Hva er det her?
Det er kaldt. Mener du at jeg skal spise dette?
Skal jeg spise det kaldt?
La den være! La den stå.
Jeg spiser den allikevel.
Vil du det, eller? Da gjør jeg det.
For faen...
Jeg spiser den.
Fitte! Faen ta deg!
Faen ta dette jævla huset! Faen ta deg!
Morfar! Beklager, jeg glemte nøklene.
Ikke bekymre deg. Gå til kjæresten din.
- Gå nå. - Takk.
Ha det.
Vær forsiktig! Skjønner du?
Ungdommer i dag...
Barnebarnet ditt er en vakker jente.
Ja, det er hun.
Jeg vet ikke hva hun ser i ham.
Han betyr trøbbel.
Betyr alle dere engelskmenn det?
Nå finnes det ingen språkbarrierer lenger, Freddie.
Det er hundrevis med språk i verden. Ingen forstår hva den andre sier.
Kom igjen. Få meg til å le.
- En gutt går i kloster... - Nå begynner det.
Han skulle akkurat fortelle en vits.
Ikke ta med moren din hit hele tiden.
Du er ensporet, men du er på riktig spor.
I klosteret får man bare si to ord hvert tiende år.
Etter ti år sier han "dårlig mat", og så går han.
Etter tjue år sier han "hard seng", og så går han.
Etter tretti år sier han "sover ikke", og så går han.
Etter førti år sier han "jeg drar".
Da sier abbeden: "Endelig! Vi har ventet på det siden du kom hit."
- Hvor har du vært? - Hvorfor spør du om det?
Det er øvingen vår. Hvor har du vært?
Kom, vi går inn. Nei, jeg vil gå inn igjen.
Hopp opp på mopeden.
- Margherita! Kaffekoppen min, takk. - Den kommer nå, morfar!
- Takk. - Vær så god.
Sett deg.
- Kaffe? - Hvorfor er alle så uvennlige her?
De vet ikke hva de skal tro om deg.
Ja. En fremmed mann, alene i denne gammeldagse byen.
- Ingenting har endret seg på hundre år. - Sikkert og visst.
- Jeg trenger bare å låne en telefon. - Du kan finne en i nabobyen.
Dere sitter fast i middelalderen her.
Jeg setter pris på kaffen og alle samtalene, men jeg vil bare dra hjem.
Hvorfor det? Har du forstått hvorfor du er her?
Nei. Jeg vil bare hjem til England.
Noen har i hvert fall funnet veien hjem.
Hun er en bra jente.
Hun bor og jobber med vennene sine her, men hun er ikke lykkelig, Tony.
Hun ser lykkelig ut for meg.
Hun er forelsket i en engelskmann. Hun vil dra til London.
- Det er ikke noe feil med det. - Byen er ikke som du husker den.
Hva da? Jeg har bodd der hele livet mitt. Det er en fantastisk by.
Hør en gammel mann snakke...
- Hvis du vil bruke telefonen... - Hvor er den?
...så er den i nabobyen.
Lykke til, Tony.
Morfar, kan du holde denne? Jeg må dra.
Hvor skal du? Du må bli her.
Hva glaner du på?
Du må hjelpe meg. Det er for mye for meg alene.
- Jeg blir ikke lenge. - Du kan ikke gå. Forstår du?
- Jeg kommer snart. - Du blir her. Inn med deg nå!
- Jeg er alltid her, morfar. - Folk kommer til å snakke. Gå inn.
Hvem er han? Du skal ikke gå ut med ham.
- Du vet hvem han er. Vi ses snart. - Carmena!
Margherita er borte.
- Vi kranglet i går. - Om kjæresten hennes?
Jeg vet ikke hvor hun er.
- Jeg har lett over alt. - Ro deg ned. Jeg skal lete etter henne.
Jeg blåser bobler hele tiden
Vakre bobler i luften
De flyr så høyt
opp i skyene
- Og så? - Akkurat som drømmene mine
som alltid gjemmer seg
- Som alt de gjemmer. - Nei, "som alltid gjemmer seg".
- Ja. Og så? - Jeg har lett over alt
og blåser bobler for alltid
vakre bobler i luften
Godt gjort!
- Fant du henne? - Ja, hun er med engelskmannen.
- De er et fint par. - Det er ikke det som er problemet.
Hva skal vi gjøre?
Denne gutten vil ta henne herfra, bort fra oss.
Hun er kunstner. En naturbegavelse.
- La ungdommene gjøre som de vil. - Hun vil reise med ham.
Hvis de drar til London, så kommer hun ikke tilbake.
Jo, det gjør hun.
Hun skal bli her. Dette er landet hennes, Tony.
Jeg vil ikke miste henne. Skjebnen hennes er her, Tony.
Vi må gjøre noe, og jeg vet akkurat hva jeg skal gjøre.
Stopp! Ikke vold, Tony.
Ikke noe vold, vær så snill.
Jeg kan ikke vente med å dra til London.
Med deg, elskling.
Jeg vil se alt. Alle stedene og alle byene.
Og jeg vil være sammen med deg. Hver gang vi drar.
Jeg vil besøke Bath...
...York og Canterbary.
- Canterbury. - Canterbary.
Canterbury.
Det får duge.
Hva er det?
- Hva om vi...? - Hold kjeft!
- Beklager, elskling. - Hold kjeft, for faen!
Skjønner du?
Unnskyld...
Unnskyld.
Margherita, jeg beklager.
Unnskyld. Kom hit.
Går det bra? Se på meg.
Går det bra? Er det sikkert?
Jeg er lei meg.
Si "ja".
Si det.
- Du vet at jeg er lei meg. - Jeg vet ikke.
Ikke noe kyss? Ikke med de ansiktene.
Jeg tenkte si noe, men jeg ville at Tony skulle se det.
- Hva er problemet? - Dårlige nyheter. Ingen har penger.
Jo, dere får bare ikke tak i dem.
Halliken vår driver ikke lenger.
Det finnes steder med kontanter. Jeg kan ordne penger.
Vi har forsøkt. Alle har gjeld.
Vi må vise dem at vi mener alvor.
Overraskelse!
- Hva er det her? - Det er til reisen.
Er det noe i veien?
God tur.
- Alt er til deg. - Takk.
Vi ville ha en fest for deg.
Så du skulle huske alle de vakre tidene da du vokste opp her.
Ikke glem de minnene og ha oss i hjertet ditt.
Hvor i London bor den engelskmannen?
Kommer han til å kunne ta hånd om deg når du reiser rundt i verden?
- Er du ikke urolig for det? - Nei, ikke i det hele tatt.
Jeg elsker ham.
- Gjør du? - Ja.
Du elsker ham.
Vet du hva du gjør? Er du sikker på det?
God kveld.
Fabrizio.
- Bon jour. - Buona sera.
- Det var det jeg sa. Skal vi spille? - Nei, nei!
- Ikke en gang til en venn? - Soldi.
Penger.
Holder det?
Er dere fornøyd nå? Han virker fornøyd.
Gi meg en jævla drink.
Salute.
Terry! Elskling!
Ikke tro at gjelden din er betalt.
- Hva var det der da? - Det var din siste jævla advarsel.
- For en dritthånd. - Terry?
- Jeg er med. - Du har ingen penger.
Jeg kan skaffe penger.
- Hvor da? - Det spiller ingen rolle.
Kom igjen nå. Jeg ser.
Han legger seg. Hva gjør du da?
- Terry, du har ingen penger. - Jeg skaffer penger. Jeg sa jo det.
Ja?
- Jeg vil se hånden din. - Ja vel, det vil du?
Se disse her da.
- Hvordan fikk du dem? - Det er over.
Hvordan i helvete fikk du de kortene? Ditt jævla svin! Hvordan fikk du dem?
Slipp meg, for faen!
Hvordan i helvete fikk du dem?
Jeg vet hvor jenta di bor. Margherita.
Om du rører henne, så dreper jeg deg!
- Arrivederci. - Hva faen sa du?
- Ditt jævla svin! - Nå holder det! Stikk!
Jævla svin! Dere kan dra til helvete!
Gi meg den jævla jakka.
Jeg kommer etter dere, jævla svin.
Spesielt deg.
Sett dere.
Til helvete.
Den lurefitta.
Faen ta henne!
Ro deg ned, John.
John, ro deg ned.
Du skylder dem 4500, og nå er du her igjen.
Du må være mer forsiktig, John. Man vet aldri hva som kan skje.
Jeg var veldig nysgjerrig som barn.
Jeg gjorde sånt som andre barn ikke gjorde.
Som en møll...
...til en flamme.
Skjønner du?
Du skjønner.
Jeg tror at det forberedte meg til det jeg jobber med i dag.
Jeg kan gjøre sånt som ikke alle kan. Ta bort hånden.
- La meg gå hjem. Du skal få pengene. - Åpne munnen.
Åpne munnen nå, John. Ellers får jeg blod over hele meg.
Åpne munnen. Åpne den.
Sånn, ja.
Bit tak i den.
- Ikke rør deg. - Du skal få pengene dine.
Ligg stille.
Det er snart over.
Jeg vil vise deg en ting. Du kommer nok ikke til å like det.
Her borte.
Jeg visste det. Han er ikke bra for henne.
- Så han deg? - Ja, han så meg.
Det er bra.
- Skal du fortelle det til henne? - Det kan jeg ikke.
Hun må få vite det.
Hun kommer til å ta riktig avgjørelse. Ikke vær redd.
- Hva er det som har skjedd? - Jeg var akkurat i leiligheten.
De har stjålet alt. Alle reisepengene som vi fikk.
Alt som Terry og jeg hadde.
Ikke vær redd, kjære. Pengene er uviktige.
- Er det noe annet? - Ikke bare pengene, morfar.
De tok til og med...
De tok til og med alle smykkene.
- Ringen til mormor også. - Ringen til mormor?
Hvem kan ha gjort det? Vi kjenner jo alle her.
Byen er liten og alle her er så fattige.
Ikke vær redd.
Ro deg ned.
Hvor tror du at jeg går? Tror du at jeg bare driver omkring?
Jeg forsøker å tjene penger, for deg og for ham!
Hvorfor snakker du ikke med ham? Han hører for faen ikke på meg!
Han hører ikke på meg, og ikke på deg heller!
Noe jævla dritt, er det!
Nå holder det! Raser hele kjøkkenet.
Opp med deg. Reis deg opp!
Kom hit. Hva er det med deg, kjære?
Reis deg opp.
Hva har du gjort? Hva i helvete har du gjort?
Kom igjen, Marie.
Våkne nå.
Prøv å sett deg opp.
Pust. Reis deg opp.
Reis deg opp. Opp med deg nå.
Opp med deg.
- Hva er det? - Leiligheten vår. Alt er borte.
- Hva da? - Hvor var du i går kveld?
- Jeg trodde at du var hjemme. - Jeg måtte ordne noe.
Hva er borte?
Alt. Alle reisepengene.
Reisepengene våre, Terry.
Nå går vi.
- Hvem ser dere etter? - Faren din.
Han er ikke her. Kan jeg hjelpe dere?
Gå og hent ham.
- Det er greit, jenta mi. - Nei, det er det ikke.
Du er sent ute med betalingen.
Jeg har allerede sagt at jeg ikke har dem, ok?
Da bør du finne dem.
- Hva skjer hvis jeg ikke betaler? - Da tar vi alt du eier. Henne også.
Kan vi gjøre dette et annet sted?
- Utrolig at du gjorde det der. - Jeg liker å sette spor.
- Hallo? - Er det Tony?
- Kevin! - Unnskyld for det som skjedde.
- Jeg ordner det i dag. - Bare vi slipper å komme dit igjen.
Selvfølgelig.
- Kevin hilser. - Du var litt hard mot ham.
De visste om konsekvensene. Jeg fikk dem til å le.
Vi har forretninger å ta oss av.
- Men hun var fin. - Jeg setter gjerne avtrykk på henne.
Da ville hun ikke ledd.
Kommer alt til å ordne seg, pappa?
Selvfølgelig.
Det løser seg.
Vi burde feire.
- Puben til Kevin er så godt som vår. - Hva mener du?
- Han kan ikke betale, så jeg tar den. - Skål for Tonys andre klubb, da.
Pappa?
Han tok den feige veien. Skål! Bra jobbet!
Hvem kunne gjøre dette? Bryte seg inn og ta alt.
Ta alle pengene og smykkene dine.
Finner jeg ut hvem det var så dreper jeg ham.
- Jeg må dra herfra. - Hvorfor vil du det?
Det er noe feil med meg. Jeg vet ikke hva, men noe er feil.
Ikke vær så dramatisk.
- Si at det er en gammel avis? - Det er dagens avis.
Herregud...
Du sa at du ikke hadde telefon. Jeg må dra herfra.
- Du vet hva som skjer, Tony. - Nei.
Du vet hva som skjer.
Kom hit.
Kom nå, Tony!
Den mannen er fantastisk.
Jeg fant den ved døra nede. Legg den tilbake i lomma mi.
- Jeg vil ikke høre fler løgner. - Jeg bare...
- Du bare ljuger. - Jeg fant den der nede.
- Jeg skulle gi den til deg. - Hold kjeft.
Dumme mann!
- Du er bare en dum mann. Adjø! - Du går ingen steder!
Kom tilbake hit! Kom tilbake!
Jeg kommer til å finne deg!
- Hva gjør du her, Margherita? - Hei, mamma.
- Har det skjedd noe? - Nei, ingenting.
Jeg har det bra.
Hva har skjedd?
Ringen til mormor lå i lomma hans.
- Jeg er så dum. - Neida.
Nå trenger du ikke dra. Du kan være her.
Den dumme engelskmannen snakket allikevel dårlig italiensk.
Pappa?
Stikk!
Hva venter dere på?
Dra til tanta deres.
Forsvinn.
- Jeg tenker å ta hånd om gutten. - Dra til helvete.
- Hva tror du at jeg driver med? - Gjør som jeg sier. Skjønner du?
Opp med deg.
Er alt bra? Se på meg. Er alt bra?
Hun er en kunstner. En naturbegavelse.
Hun skal bli her i landet sitt. Jeg vil ikke miste henne.
- Skjebnen hennes er her. - Jeg kommer til å finne deg!
Får jeg prate med henne?
Vær så snill...
Jeg gjorde en feil. Jeg er så lei meg for det.
- Du må tilgi meg. - Det kan jeg ikke.
Jeg elsker deg jo. Jeg elsker deg så mye.
- Nei, det gjør du ikke. - Jo, det gjør jeg.
Jeg elsker deg. Du må tilgi meg. Vær så snill...
Vær så snill...
- Det er slutt, Terry. - Nei, ikke si sånn. Du kan ikke si det.
Dra hjem.
- Dra hjem. - Jeg elsker deg.
Du blir med meg nå!
Du skal bli med meg, for helvete!
Dra til helvete!
Forsvinn! Stikk herfra!
Stikk! Forsvinn!
Helvete!
Går det bra?
Den engelske gutten.
Han er en bråkmaker.
- Jeg er uendelig takknemlig. - Men jeg har jo ikke gjort noe.
Du gjorde mer enn du aner.
Du vet hvorfor jeg er her.
Du kommer snart til å forstå det.
- Jeg tror at jeg vet allerede. - Ja...
En gang fortalte din mormors mormor noe for meg.
En dag da hun arbeidet på åkeren-
- fant hun en gullmynt ved veikanten.
Det var vanskelige tider, så hun gravde ned mynten-
- og ventet på at hun en dag skulle trenge den.
To dager senere kom en ung man til byen for å lete etter mynten.
Mynten skulle ha forandret livet hennes-
-men ettersom hun var så ærlig-
-viste hun mannen hvor den var.
Mynten hadde han fått av sin far, som hadde fått den av sin far.
Den var så verdifull for ham-
- at han lovte å gi familien vår avlinger sørfra-
-hvert år under vinteren.
Han kom tilbake hit over mange år, til han en dag ble værende.
Familien vår hadde ikke overlevd uten hjelpen hans.
Han var min far.
- Ring hvis det blir noe problem. - Kom nå, bordet venter på oss.
- Jeg tok med lommeboka. - Nei, jeg betaler.
Ha det da, Leish!
Noen ganger må vi ofre det vi har for å beskytte de vi elsker.
Takk, Tony.
Jeg har vist deg det du trengte å se.
Nå er det opp til deg, Tony.
www.HoundDawgs.org Newest NORDiC RETAiL!
Få din egen konto gratis. Skrive til oss på hunddawgs@gmail.com
TIL MINNE OM DARREN MURPHY (MUSIKER & BROR) 1961-2012